Robin Hood!
Denne vei!
Kom igjen!
Robin, sheriffen er i skuddlinjen. Han er perfekt plassert.
En pil kan gjøre slutt på hans terrorvelde.
For dine forbrytelser mot innbyggerne i Nottingham, sheriff!
-Du er udugelig! La meg skyte. -Jeg er Robin!
Du får alltid være Robin. Jeg har bare en trepinne.
Hei!
Mark! Reis deg opp!
Nå!
Jeg sa jeg kunne lage det. Ingenting trenger igjennom den.
-Ypperlig håndverk. -Hva hadde du ventet deg
Denne hemmeligheten kan dessverre ikke forlate skogen.
Etter dem!
-Ri rundt! -Kom igjen, Mark!
Kom frem.
Du kan stole på meg. Jeg er lorden av Locksley.
"Lorden av Locksley"...
-Ha deg vekk! -Ta det rolig
Jeg kjenner deg. Du var Marions stallgutt på Knighton Hall.
Hvordan vet du det?
Hva skjedde? Jeg vet at Gisborne har noe på gang.
-Jeg stoler ikke på deg -Ok.
-Hva heter du? -Daniel.
-Vet du hvem jeg er? -Nei.
Jeg er Robin Hood.
-Hva drev dere med der oppe? -Ingenting. Vi bare lekte.
-Vi lekte Robin Hood. -Den taperen?
Vi så ingenting, sir.
Hvis dere ikke så noe, hvorfor gjør du et poeng av å si det?
-Vi skal ikke sladre, sir. -Det er helt sikkert.
Vent!
Vi kan få bruk for dem. Før dem til gruven.
Fortell sheriffen at vi har lykkes. Endelig!
Gisborne har tatt vennene mine til fange!
Jeg skal hjelpe deg, men du må fortelle hva du så.
En mann.
De skjøt på ham, men han døde ikke. Pilene prellet av.
Sir Guy drepte ham med kniv. Han kommer til å drepe vennene mine!
-Pilene prellet av hva da? -En rustning.
Han hadde på seg en merkelig rustning.
La oss finne vennene dine. Kom.
Jeg synes du si kylling Dette er en liten kylling, Much.
Ja, igjen.
Har dere sett på trærne? Det er ingen ekorn der lenger.
Det er ikke ekorn!
Hvor er grønnsakene? Vi spiser bare brød og kjøtt.
Vi er omgitt av spiselige bær og blader. Hvor er frukten og salaten?
-Salat? -Menn som spiser blader?
Her bruker vi blader til én ting. Og de kan ikke spises etterpå.
Reis dere.
Vi må dra. Dette er Daniel. Vennene hans er i fare. Og vi også.
-Hva skjer? -Det er Gisborne.
Han har laget en ny rustning. Vi må få tak i den. Hent våpnene deres.
Lille John! Og Will!
Allan A Dale...
Og du ma være Djaq, saraseneren.
Beklager, men hvem er du?
-Det er Much. -Å, ja! Tjeneren!
Veldig morsomt.
-Hva er det? -Ingenting.
-Jeg trodde du var høyere. -Jeg er ganske høy!
-Jeg trodde du var en kjempe. -Menn lyver ofte om størrelsen sin.
Klare?
Gi meg den. Den trenger du ikke. La oss dra.
De er borte.
Dette tilhører Mark.
Her star det "M".
-Den er fin. -Vi leker fredløse. Og Robin Hood.
Jeg håper du er en bedre Robin Hood enn meg
Nei, jeg slapp hånden hans. Jeg løp da jeg sa Gisborne.
-Du gjorde det rette. -Mener du det?
Hvis du ikke hadde løpt, ville du blitt tatt til fange.
Hør her: I kampens hete rekker man ikke alltid å hjelpe gjengen.
Vognspor.
De har dratt til Locksley. La oss dra.
La meg få se det magiske metallet.
-Er det dette? -Det stemmer.
-Det er veldig tynt. -Ja.
Det er fordelen. Soldater kan danse iført denne.
-Hvordan fungerer den? -Det er min hemmelighet.
Jeg er den eneste vest for Jerusalem som kan lage slike.
Å, dere troløse! La meg vise dere ingrediensene i kunstverket.
Det stinker som trusene til en tyrker.
For kunstnere er det en god duft. Her er min spesielle ingrediens.
For meg er dette mer verdifullt enn diamanter.
Det håper jeg. De var dyrere enn diamanter.
Se her.
Ikke host! Trekk pusten dypt. Nyt det.
"Nyt det"?
Hent vann til sheriffen.
Du blir vant til det etter hvert.
Du kommer til å bli vant til det. Jeg vil ha 500 rustninger.
-Det er en stor oppgave, mylord. -Du får godt betalt.
Kongen av Frankrike vil betale det dobbelte.
Du er virkelig en kunstner.
Det dobbelte?
En ulempe, men tenk på utbyttet: En hær av udødelige soldater.
Sett denne på rommet mitt.
Gisborne.
Har du fått familie uten å si noe til meg
-Barn! -De spionerte på meg i skogen.
Ikke si at de så deg teste rustningen?
-Hvorfor drepte du dem ikke? -Vi trenger arbeidskraft i gruven.
Idet jeg trodde jeg kunne slippe deg løs på egen hand,-
-viser du barmhjertighet.
Folk som kjenner til våre hemmeligheter, må dø.
-Det betyr bakdørsplanen. -Nå går vi!
Hver eneste gang...
Vent!
Jeg liker ikke å vente. Særlig ikke bak en ku.
-Det er ikke bra for helsen min. -Much! Hysj!
-Hood! -Robin av Locksley, heter jeg.
Nei.
Locksley er mitt nå.
Locksley vil aldri bli ditt!
Fortsatt bitter? Du må innse det: Du tapte, jeg vant.
Will, hent Allan og Djaq!
Du vil ha folks hjerte og sjel. Men det far du aldri!
Uansett hvor mange du dreper.
Uansett hvor mange barn du skremmer.
Uansett hvor sterk rustning du bærer!
Du overvurderer meg, Hood.
Om kvelden masserer tjenerne dine føttene mine.
Og jeg blåser i hennes hjerte og sjel!
Gå bort dit, og hold deg for øynene. Straks tilbake.
Befridd av fredløse. For en overraskelse...
Vi må slåss. Ta denne og forsvar meg ovenfra.
Dette kan bli morsomt.
-Hvor er Mark? -Han er i god behold.
Vi trenger din hjelp. Nå!
Dere blir her.
Gå inn.
-Du får ikke beholde diamantene. -Du får ikke ta dem.
-Da blir De sorte ridderne skuffet. -Da står det uavgjort.
-Skal vi slå kron og mynt? -Ikke uavgjort. Sjakk matt.
Vi snakkes!
Hood!
I kampens hete rekker man å hjelpe gjengen sin.
Takk skal du ha. Løp!
Denne vei!
Dette er for de fattige.
Kom igjen! Skynd dere!
-Er alle i god behold? -Vent! Hvor er Daniel?
Gisborne! Robin Hood slo vakten min med en treeske.
Ikke si at esken inneholdt de sorte diamantene?
-Fem menn og en guttunge! -Vi tar ham som gissel!
Daniel!
-Robin Hood kommer og befrir meg. -Det er planen.
Innbyggere i Locksley! La Robin Hood få vite dette:
Vi vil ha esken og innholdet tilbake før morgengry.
Ellers straffer vi hans lille venn.
Da vil hans lille venn dø!
-Robin, vi må befri gutten na! -Nei.
-Vi må legge en plan, John. -Du gi ham det han vil ha.
Robin.
Se på dette metallet. Det er antagelig damascenerstal.
Soldater iført dette er udødelige. Vestlige våpen er sjanseløse.
-Vi kan ikke la sheriffen lage det. -Derfor tok jeg steinene.
-Vi kan ikke levere dem tilbake. -Jeg vet det.
-Men vi kan ikke la gutten dø. -Hva skal vi gjøre?
Takk skal du ha.
Vakten min har pause i to minutter. Jeg hørte om gutten. Hva vil du?
Sheriffen utvikler en rustning som gjør De sorte ridderne udødelige.
-Vi må stoppe ham. -Ikke på bekostning av gutten.
Hvis sheriffen dreper Kongen, hvor mange liv vil da gå tapt?
Vakten min kommer. Jeg skal befri gutten i kveld.
-Du har husarrest. -Jeg skal finne en løsning!
Her, ta denne.
-Lykkes Marion, slipper vi dette. -Hvis ikke, må vi ha en plan.
Vi må utføre byttehandelen på en åpen plass.
Det er her. Når Daniel er i trygghet hos oss, kan vi slå til.
Vi kan ikke stjele dem tilbake. Han kommer til å ha vakter overalt.
-Vi kan ødelegge dem. -Det må vi.
-Vi trenger noe som brenner raskt. -Harpiks.
-Hva med halm? -Det blir ikke varmt nok.
-Harpiks. -Tre?
-Det brenner ikke raskt nok. -Harpiks.
Det brenner raskt og blir varmt.
Harpiks! Godt tenkt, Mark.
Jeg kan lage en ny eske i tynt treverk-
-og smøre den inn med harpiks. Så skyter du den med en brennende pil.
Da vil steinene eksplodere.
God idé, Will. Vi prøver det ut i morgen.
Much? Er dette rotte?
-Det er kylling. -Jeg ser ingen fjær.
Vi ser ingen ekorn heller.
Dere ser det vel ikke, men jeg må gjøre det samme som dere,-
-samtidig som jeg må fylle opp spiskammeret.
Hvis noen andre vil løpe ut og jakte på gigantiske dyr,-
-kan vedkommende fa være "tjeneren" .
Mylord?
Jeg ma be Dem om en tjeneste.
Jeg trenger Deres signatur på en tillatelse for å forlate slottet.
-Hvorfor det? -De må godkjenne det.
-Nei, hvorfor må du ut? -For å besøke Guy.
Gisborne?
Han har hatt en dårlig dag. Jeg ville ikke dratt dit.
Han skulle egentlig drept noen smågutter.
Men han lot dem leve. Han viste barmhjertighet.
Og nå er alt bare kaos.
Da er det et godt tidspunkt å be ham om unnskyldning.
På denne tiden av døgnet?
Og i din fineste silke.
Jeg vil slutte fred med ham.
Vær så snill.
Vel, frøken.
Hvis det var meg...
Ville jeg fiket til ditt lunefull ansikt.
Ditt janusansikt.
Dette er en passerseddel til hovedporten.
Men under er en ordre om å sende Daniel tilbake på slottet.
Gisborne vil ikke gi ham til oss, men han stoler på slottsvaktene.
Jeg kan gjøre det.
Vet du hvor farlig det er? Hvis Guy oppdager deg...
-Jeg skal ta meg av ham. -Du er en modig mann.
Jeg sa at jeg skulle Gisborne. Jeg må vise meg der.
Lykke til!
Unnskyld forstyrrelsen.
Marion, det er sent. Hva er det som er så viktig?
Jeg må snakke med deg Om noe privat.
Jeg sender bud etter deg
Nå? Hva er det?
-Jeg liker ikke vårt uvennskap. -Du overvurderer deg selv.
Jeg hadde følelser for deg Det legger jeg ikke skjul på.
Men nå...
Nå føler jeg ingenting.
Jeg har større bekymringer og ambisjoner.
Er det intet håp om forsoning? Jeg vet at du er barmhjertig.
Jeg tilbyr deg ..
Jeg tilbyr deg mitt vennskap.
Guy.
-Hva er det? -Jeg vet ikke.
-Marion, hva handler dette om? -Om vennskap.
Nei.
Dette handler ikke om vennskap.
Du vil ha friheten din tilbake. Det er motivet ditt.
Det kan jeg ikke gi deg.
Du og din far har gravd deres egen grav.
Unnskyld, Herre. Sheriffens budbringer er her.
Jeg bør dra.
Det sa "vennskapelig" ut.
-Spionerer du på meg -Nei, jeg passer på deg.
Burde ikke du passe på Allan?
Jeg har gjort min del.
Marion!
Dette er sheriffens offisielle segl. Hvem ga deg dette?
Hør her, kompis.
Det at du holder i papiret, betyr at jeg har stoppet Robin.
Jeg vet ikke hvor det kommer fra.
Stiller jeg for mange spørsmal, vil jeg bli avslørt.
Du var flink som leverte det til meg
Ja, jeg vet det. Jeg tar gjerne mer vin.
Hvis planen deres går i vasken, hva vil Robin gjøre da?
Hvis dette ikke fungerer, skal vi gjøre en byttehandel.
Diamantene mot gutten.
Robin vil ikke risikere guttens liv.
Sa edelt av ham.
Han har vel et triks på lager?
Hvor mye er det verdt?
Harpiks.
I esken som diamantene ligger i.
Vi befrir gutten, deretter skyter Robin en brennende pil og ..
Farvel, diamanter.
-Hva skal du si til Hood? -At du overfalt meg.
Du kjente meg igjen, og vi begynte å slåss.
En kamp jeg nesten vant.
Jeg forlot deg døende og nedkjempet vaktene på vei ut.
En god ide.
-Hva var det for? -Skape troverdighet.
Allan! Hysj!
-Gisborne avslørte meg! -Hvordan kom du deg ut?
Vi slåss. Jeg slo ham ut. Helt utrolig!
Heldigvis hørte ikke vaktene noe.
-Vi må stikke før han kvikner til. -Kom!
Robin.
-Jeg er lei for det. -Det er ikke din feil.
Vi må si til de andre at harpiksplanen iverksettes.
Flott. Da drar vi.
Guttunge! Ser du den?
Hvis Robin Hood ikke kommer, får vi se deg dingle.
Sitt.
Solen er oppe, men redningsmannen din er ikke her.
-Han kommer! -La oss håpe det. For din skyld.
Hood!
Robin Hood!
Stans der, Hood.
Smeden min møter deg halvveis. Sjekk innholdet i esken.
-Hvis alt er ok, får du gutten. -Nei, sheriff.
Du må utføre byttehandelen. Ellers vil bueskytterne drepe meg
Hvis de skyter på meg, vil mine menn drepe deg.
Neimen, har du sett...
Greit. La oss få det overstått.
Allan og Djaq tar bueskytterne til venstre. Dere er med meg.
Stans!
Du kan ikke gi barnet til en fredløs.
Kan noen stappe denne kvinnen i en eske?
Gi ham til meg. Jeg skal få ham trygt hjem.
Du har mitt ord, Locksley.
-Jeg aksepterer vilkårene. -Sa bra for deg
Vær så god.
Over til de sorte diamantene.
Ikke enda. La meg sjekke innholdet først.
Jeg beklager dette.
Men du er jo, slik lady Marion sa,-
-en morderisk fredløs.
-Sheriffen forutså planen vår! -Helt utrolig.
Er det noe i veien, Hood?
Gisborne, nå er det din tur!
Det er rustningen!
Kos deg!
Robin!
Trekk tilbake! Gi meg sverdet!
-Hva nå, Locksley? -Løp!
Herre! Robin!
Hold deg unna ham! Sikt pa bueskytterne.
Nei, John! Vent!
Locksley er mitt til evig tid.
Hva gjør han?
Er det alt du kan gjøre?
Hva nå?
Leker du fredløs med barna?
Farvel, Hood.
Å, nei!
Å jo, da!
Be soldatene dine om å trekke seg tilbake, sheriff!
En ny byttehandel: De sorte diamantene mot Gisborne.
Samt den andre posen.
-Hvor lenge kan du holde pusten? -Nei, vær så snill!
Du overvurderer visst hvor viktig Gisborne er for meg
Før ham i sikkerhet.
-Ikke engang du vil la ham dø. -Jeg har alt jeg trenger.
-Sheriff! -Ikke nå igjen!
-La ham leve. -Hvem?
Guy.
-Hva driver du med? -Jeg ber deg tenke deg om.
-Du hjelper Hood. -Tvert imot.
Jeg minner deg om at sir Guy er din mest trofaste tjener.
-Mylord, vær så snill! -La ham dø!
Han ma være mer verdt for deg en enn pose med stein.
Jeg vil ha steinene.
Da dreper jeg denne mannen.
Uten ham, har steinene egentlig noen verdi?
Nei! Jeg er den eneste vest for Jerusalem som kan omdanne dem.
-Mylord! -Ti stille!
Mylord, jeg kan skaffe flere steiner.
Du kommer til å bli straffet for dette, Marion. Tvil ikke på det.
Kom deg opp!
Brenn disse.
Du reddet livet mitt. Det er jeg takknemlig for.
Jeg kunne ikke sta og se på at du døde.
Du reddet Robin også.
-Det var utilsiktet. -Jaså?
Jeg antok at du kuttet kontakten med Hood da han ble fredløs.
Hvis du samarbeider med en fredløs,-
-er straffen verre enn husarrest.
-Straffen for slikt er døden. -Skulle jeg latt deg dø?
Gisborne. Bli her!
Vent!
-Hvor skal du? -Jeg kan ikke jobbe her.
Min kjære venn, vi kan øke honoraret ditt.
I Frankrike vet de hvordan man behandler en kunstner.
-Hva tenkte du på? -Guy er din trofaste tjener.
-Du var i ferd med å begå en tabbe. -Det avgjør ikke du!
-Du må bli straffet! -Jeg er klar til å motta straffen.
-Ja. Men er din far klar? -Hold ham utenfor!
Han skal få ratne i et fangehull til du lærer å oppføre deg!
Nei!
-Jeg vil utbringe en skål. -Et øyeblikk. Djaq. Will.
Flott innsats, gutter.
Dere er nå æresmedlemmer av gjengen var.
Dere er vare øyne og ører i landsbyen.
Og når dere trenger var hjelp,-
-kan dere rope på oss.
Og dere kan rope på oss hvis dere trenger hjelp.
-Det er en avtale. -Vi er Robin Hood!
Vi er Robin Hood!
Tekst: Kaja Sæther www.broadcasttext.com